| | (i mill. kroner) |
Kap. | Saldert budsjett
2010 | Prop. 1 S
(2010–2011) | Pst. endring
10/11 |
1560 | 263,652 | 287,382 | 9,0 |
4560 | 12,364 | 5,675 | -54,1 |
Kap. 1560 post 1 Driftsutgifter vert foreslått løyvd
med 176,265 mill. kroner, ei auke på 18,551 mill. kroner samanlikna
med saldert budsjett 2010. Auken gjeld i hovudsak omdisponering
av budsjettmidlar frå post 21 Spesielle driftsutgifter som ein konsekvens
av at fleire utviklingsoppgåver i direktoratet går over i ordinær
drift.
Post 21 Spesielle driftsutgifter, vert foreslått løyvd
med 27,067 mill. kroner, ein reduksjon med 17,917 mill. kroner samanlikna
med saldert budsjett 2010. Løyvinga skal nyttast m.a. til direktoratet
sine utviklingsoppgåver og IKT-prosjekt.
Post 22 Betaling av eID til private leverandørar (ny)
vert foreslått løyvd med 8,2 mill. kroner og dekker utgifter for
elektronisk ID på høgt tryggleiksnivå.
Å etablere eit større faktureringsapparat i
Direktoratet for forvaltning og IKT og dei deltakande verksemdene
vert sett på som kostbart og lite føremåls-teneleg. Utgiftene vert
føreslått dekka ved at verksemdene med det antatt største volumet
av innloggingar med eID finansierer løyvinga. Det vert foreslått
at det vert rammeoverført til saman 8,2 mill. kroner for å dekke
desse transaksjonskostnadene. Midlane vert rammeoverført frå følgjande
driftspostar: Frå kap. 1618 Skatteetaten, post 1 2,8 mill. kroner,
frå kap. 2410 Statens lånekasse, post 1 0,8 mill, kroner, frå kap.720
Helsedirektoratet, post 1 0,2 mill. kroner og frå kap. 605 Arbeids-
og velferdsetaten, post 1 4,4 mill. kroner.
Post 23 Elektronisk ID vert foreslått løyvd
med 75,85 mill. kroner, ein auke med 14,89 mill. kroner samanlikna
med saldert budsjett 2010. Posten skal dekke m.a. utgiftene til
det vidare arbeidet med å utvikle og drive ein felles infrastruktur
for elektronisk ID og e-signatur for offentleg sektor.
Komiteens flertall, medlemmene
fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og
Kristelig Folkeparti, slutter seg til forslaget til bevilgning.
Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet,
Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet viser til at
hovedmålene for Direktoratet for IKT og forvaltning (Difi) er å
utvikle en bedre organisert, brukerretta og effektiv statsforvaltning,
kompetente ledere og medarbeidere i staten, en felles infrastruktur
for eID i offentlig sektor, koordinert, brukerretta og kostnadseffektiv
IKT-bruk i offentlig sektor og samfunnsnytte, kostnadseffektive
og kvalitetsretta innkjøp. Disse medlemmer støtter
de mål og prioriteringer som regjeringen setter for Difi i forslaget
til statsbudsjett.
Disse medlemmer vil trekke fram
at Difi har ei nøkkelrolle i å medvirke til gode gode omstillingsprosesser
og fornying av offentlig sektor. Disse medlemmer er
opptatt av at direktoratet går foran når det gjelder god medvirkning
fra ansatte og brukere i endringsprosesser.
Disse medlemmer viser til at
Difi i all hovedsak utfører forvaltningsoppgaver som er tjenester
det ikke er fornuftig å kjøpe i markedet.
Disse medlemmer mener Difis arbeid
med å forbedre offentlig informasjon og gjøre offentlige nettsteder
tilgjengelige for innbyggerne er en viktig oppgave.
Disse medlemmer har merket seg
at Difi har en nøkkelrolle i oppfølginga av regjeringens IKT-politikk,
og at ei hovedoppgave er å drive og videreutvikle en felles infrastruktur
for eID i offentlig sektor.
Disse medlemmer viser til at
det i Norge i 2008 ble gjort offentlige innkjøp, eksklusiv oljesektoren
for 307 mrd. kroner. Disse medlemmer viser til at
Difi har et utøvende ansvar på nasjonalt nivå og ei sentral rolle
i den operative oppfølginga av regjeringens handlingsplan for miljø-
og samfunnsansvar i offentlige anskaffelser. Dette ansvaret gjelder
både miljøbevisste innkjøp og miljøledelse. Difi skal også integrere
miljøperspektivet i sin satsing på bygg og anlegg. Handlingsplanen
setter konkrete tiltak for å fremme etterspørsel etter miljøvennlige varer
og tjenester som er framstilt etter høye etiske og sosiale standarder.
Planen gjelder for 2007–2010 og skal revideres i 2011.
Disse medlemmer mener arbeidet
med bærekraftige og klimavennlige anskaffelser bør ha høy prioritet,
og at den forbrukermakt som staten har, må utnyttes offensivt for
å nå overordnede nasjonale mål i miljø- og klimapolitikken.
Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet
og Høyre viser til at Statskonsult 1. januar 2004 ble omdannet
til et heleid statlig aksjeselskap i konkurranse med private aktører, men
at regjeringspartiene Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti
og Senterpartiet reverserte dette og innlemmet Statskonsult i Direktoratet for
forvaltning og IKT fra 1. januar 2008. Disse medlemmer viser
til mindretallsforlag 11 i Budsjett-innst. S. nr. 5 (2008–2009),
der Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre gikk inn for å skille ut
Statskonsult som nytt selskap som selges til høystbydende. Disse
medlemmer påpeker at denne typen tjenester kan kjøpes fra
en lang rekke private konsulentselskap, og at mange av tilbyderne
har bred erfaring fra offentlig sektor i Norge og utlandet.
Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet gikk
imot å tilføre 20 millioner statlige kroner i styrket egenkapital
til Statskonsult i Innst. S. nr. 78 (2006–2007) om endringer på statsbudsjettet
for 2006 under Fornyings- og administrasjonsdepartementet. Disse
medlemmer viser til at Fremskrittspartiet og Venstre den
gang estimerte at et salg kunne innbringe om lag 40 mill. kroner
i 2009. Disse medlemmer viser til svar på spørsmål
270 fra finanskomiteen/Fremskrittspartiets fraksjon av 15. oktober 2009,
der det kommer frem at Fornyings- og administrasjonsdepartementet
ikke greier å estimere salgsverdien for konsulentvirksomheten i Direktoratet
for forvaltning og IKT, dersom dette skilles ut som et selvstendig
selskap. Disse medlemmer viser til at DiFi ifølge
Prop. 1 S (2010–2011) hadde 187 ansatte 1. mars 2010, mens DiFi
ifølge St.prp. nr. 1 (2008–2009) hadde 89 ansatte 1. mars 2008. Disse
medlemmer anslår derfor at et salg vil kunne innbringe om
lag 60 mill. kroner, og vil redusere driftsutgiftene tilsvarende. Disse
medlemmer viser til sitt strukturforslag i Innst. 2 S (2010–2011):
«Stortinget ber Regjeringen:
I. Skille ut tidligere Statskonsult
som et eget selskap og selge dette.
II. Legge frem sak om organisering av Direktoratet for forvaltning
og IKT som et statlig selskap eller statsaksjeselskap, og en ordning
selskapet skal kunne prosjektfinansiere store utbyggingsprosjekter
ved hjelp av rimelige, statlige lån som tilbakebetales over investeringsobjektets
levetid.»
Komiteens medlemmer fra Høyre viser
til Høyres forslag i finansinnstillingen, og mener at konsulentvirksomheten
i Direktoratet for forvaltning og IKT bør skilles ut som eget selskap og
selges. Dette antas å kunne innbringe om lag 50 mill. kroner, og
vil kunne redusere driftsutgiftene tilsvarende.
| | (i mill. kroner) |
Kap. | Saldert budsjett
2010 | Prop. 1 S
(2010–2011) | Pst. endring
10/11 |
1561 | 27,238 | 25,969 | -4,7 |
Kap. 1561 post 22 Samordning av IKT-politikken
foreslås bevilget med 13,019 mill. kroner, en reduksjon på om lag
3 mill. kroner sammenliknet med saldert budsjett 2010. Blant annet
skal bevilgningen dekke arbeidet med digitalt førstevalg, samordning
av IKT i kommunene, tiltak for å legge til rette for markedsbasert
utbygging av bredbånd.
Post 71 Tilskudd til fri programvare foreslås bevilget
med 4,444 mill. kroner.
Post 72 Tilskudd til forebyggende informasjonssikring
foreslås bevilget med 6,506 mill. kroner. Tilskuddet er en grunnbevilgning
som bidrar til å dekke løpende lønns- og driftsutgifter i Norsk senter
for informasjonssikring.
Post 73 Tilskudd til digital kompetanse (ny) forslås
bevilget med 2 mill. kroner og tildeles Seniornett som driftstilskudd
for 2011.
Komiteen mener det
er viktig at innbyggere og næringsliv skal kunne møte en effektiv
og brukervennlig elektronisk forvaltning. Det er derfor viktig at
myndighetene koordinerer innsatsen i utviklingen slik at fellesløsninger
kan tas i bruk.
Komiteen er enig i departementets
vektlegging av åpne standardløsninger i programutvikling slik at
bindingen til leverandører blir redusert. Likeledes vil arbeidet
med å ta i bruk fri programvare i offentlig sektor være til nytte
for organisasjoner, bedrifter og innbyggerne. Komiteen ser
positivt på det som gjøres innenfor dette området.
Den digitale informasjonsflyten vil i årene
som kommer stille stadig sterkere krav til samordning, og samvirke
mellom myndigheter, tjenesteutøvere og andre interessenter. Hensynet
til effektiv ressursbruk vil sannsynligvis også øke behovet for
mer samordnende tilnærminger til utvikling, forvaltning og drift
av nye systemløsninger. Komiteen er fornøyd med at
departementet vil legge til rette for denne utviklingen.
De kommende årene vil bruk av IKT potensielt være
den største enkeltbidragsyteren til effektivisering og brukerretting
av offentlig sektor. Komiteen har forventninger til
departementets arbeid på dette området.
Komiteen vil peke på at Norge
er blant de land i verden som har høyest digital deltakelse og kompetanse
i befolkningen. Her går imidlertid utviklingen svært raskt, og det
er viktig at vi ikke får et klasseskille mellom de som har tilegnet
seg slik kompetanse og de som blir stående utenfor. Komiteen ser
derfor positivt på departementets arbeid med å stimulere eldre til
å øke sin kompetanse knyttet til den elektroniske hverdagen.
Komiteens flertall, medlemmene
fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti, mener
at bredbåndsutbygging er noe av det viktigste som gjøres for at
vi skal kunne ha et variert næringsliv og bosetting i hele landet.
Dekningsgraden for bredbånd med hastigheter som departementet har
lagt til grunn for definisjonen «bredbånd» er i dag tilnærmet 100
pst. Denne definisjonen ble satt i St.meld. nr. 49 (2002–2003). Flertallet påpeker
at mye har skjedd siden denne stortingsmeldingen ble lagt frem,
og at 640/128 kbit/s ikke lenger kan betraktes som fullverdig bredbånd. Flertallet mener
derfor det snarest bør utarbeides en ny standard for hva som kan
betraktes som fullverdig bredbånd, og at en utbyggingsplan for dette utarbeides.
Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet,
Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet vil framheve
at denne regjeringen har satt av langt større summer til bredbåndsutbygging
enn den forrige regjeringen. I den forrige regjeringens siste budsjett
(2005) var det satt av kun ca. 68 mill. kroner til bredbåndsformål.
Fra 2006–2010 har den sittende regjeringen satt av over 850 mill.
kroner til bredbånd. I tillegg kommer minst like store lokale og
regionale tilskudd fra kommuner, fylkeskommuner og bredbåndsoperatører.
Disse medlemmer viser til at
standarden som ble etablert under regjeringen Bondevik 2 er en minimumsstandard.
Disse medlemmer viser til regjeringens
politiske plattform:
«Regjeringen vil[..] fortsette arbeidet for å tilrettelegge
for bredbånd med tilstrekkelig kapasitet til å møte fremtidige behov
innen skole, helse, næringsliv og husholdninger i hele landet.»
Disse medlemmer er opptatt av
at regjeringen fortsetter å jobbe for ytterligere forbedringer av
bredbåndstilbudet og vil legge til rette for bredbånd med tilstrekkelig
kapasitet til å møte fremtidige behov og med standarder som er tilpasset
et slikt mål.
Disse medlemmer viser til at
en ambisjon om å øke kapasiteten til minst 100 Mbit/s til alle innen
2015 vil, ifølge konsulentselskapet Nexia, kreve statlige tilskudd
på om lag 28 mrd. kroner og ikke er realistisk å innfri. En slik
ambisjon vil uansett kreve tilleggsbevilgninger av et helt annet
omfang enn Fremskrittspartiet legger inn sitt alternative budsjett.
Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet viser
til sine merknader om IKT og Bredbånd i innstillingens kapittel
2.2.2. Disse medlemmer mener at bredbåndsutbygging
er noe av det viktigste som gjøres for at vi skal kunne ha et variert
næringsliv og bosetting i hele landet. Disse medlemmer peker
på at regjeringen i statsbudsjettet for 2011 ikke prioriterer midler
til bredbånd over denne posten. Disse medlemmer mener
i motsetning til regjeringen at 640/128 kbit/s ikke lenger kan betraktes
som bredbånd, og viser til at US Federal Communications Commission
(FCC) nå definerer bredbånd som minimum 4 megabit per sekund i nedlastingshastighet
og minimum 1 megabit per sekund som opplastingshastighet. Disse
medlemmer viser til at Norge ifølge Prop. 1 S (2010–2011)
har en bredbåndsdekning på 89 pst. dersom man legger en bredbåndsdefinisjon
på 4 Mbps/0,5 Mbps. Disse medlemmer har derfor som
ambisjon å øke kapasiteten til minst 100 mbit/s innen 2015 for å nå
et mål om at Norge skal ha et av verdens beste bredbånd til våre
innbyggere. Disse medlemmer viser til Fremskrittspartiets
alternative statsbudsjett, hvor det foreslås 50 mill. kroner ut over
regjeringens forslag for 2011. Disse medlemmer viser
til at disse midlene kommer i tillegg til investeringsrammen på
750 mill. kroner, jf. kap. 1382 post 64.
| | (i mill. kroner) |
Kap. | Saldert budsjett
2010 | Prop. 1 S
(2010–2011) | Pst. endring
10/11 |
1562 | 20,821 | 27,691 | 33,0 |
Kap. 1562 post 1 Driftsutgifter foreslås bevilget med
4,19 mill. kroner og dekker utgifter til lønn og drift for nasjonale
eksperter til EU-kommisjonen som del av deltakelse i EU-programmene.
Post 70 Tilskudd til internasjonale program foreslås
bevilget med 27,691 mill. kroner, en økning med 6,7 mill. kroner
sammenliknet med saldert budsjett 2010. Bevilgningsøkningen på posten
skyldes primært økte kontingentutgifter til programmet CIP-IKT.
Komiteen er positiv
til at Norge deltar i det omfattende europeiske samarbeidet på IKT-området,
og at Norges innsats er særlig rettet mot EU og OECD. Komiteen påpeker
at fremveksten av felleseuropeiske elektroniske løsninger i offentlig
forvaltning er et viktig bidrag i moderniseringen (fornyingen) av
offentlig sektor. Komiteen vil også peke på at EU
legger sterk vekt på verdien av IKT som en driver for økonomisk
vekst. Komiteen merker seg at bevilgningsforslaget
legger opp til deltagelse i tre EU-programmer:
CIP (rammeprogram
for konkurranseevne og innovasjon)
IDABC (Elektroniske tjenester mellom forvaltning,
næringsliv og innbyggere)
ENISA (Europeisk nettverks- og informasjonssikkerhetsbyrå).
Komiteen viser til at offentlig
sektor er en stor innkjøper av varer og tjenester, og er svært positive
til at Norge leder CIP-prosjektet Pan European Public Procurement
Online (PEPPOL), som skal gjøre det lettere for bedrifter å være med
på offentlige anbudsprosesser i andre land.