Komiteen, medlemmene fra Arbeiderpartiet,
Bendiks H. Arnesen, Marianne Marthinsen, Torstein Rudihagen, Tor-Arne
Strøm og Eirin Sund, fra Fremskrittspartiet, Oskar J. Grimstad,
Ketil Solvik-Olsen og Tor Sigbjørn Utsogn, fra Høyre, Nikolai Astrup,
Bjørn Lødemel og Siri A. Meling, fra Sosialistisk Venstreparti,
Snorre Serigstad Valen, fra Senterpartiet, lederen Erling Sande,
og fra Kristelig Folkeparti, Line Henriette Hjemdal, viser
til at Ekofisk var det første kommersielle olje- og gassfunnet i Norge.
Funnet markerte starten på den norske olje- og gassvirksomheten,
som har gitt arbeidsplasser, kompetanse og enorme verdier til det norske
samfunnet. Olje- og gasseventyret har satt oss i stand til å bygge
det velferdssamfunnet vi har i dag, og gjør det mulig å bygge videre
på det i framtiden.
Komiteen merker seg at det i
år er 40 år siden Ekofisk ble funnet, og at planen for utbygging
og drift av Ekofisk sør og Eldfisk II legger til rette for at aktiviteten
i Ekofiskområdet kan fortsette i nye 40 år.
Komiteens flertall,
alle unntatt medlemmet fra Kristelig Folkeparti, støtter utbyggingsplanene
for Ekofisk sør og Eldfisk II, slik den foreligger i Prop. 113 S
(2010–2011).
Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet,
Høyre og Kristelig Folkeparti har merket seg at proposisjonen
omhandler plan for utbygging og drift av Ekofisk sør og Eldfisk II.
Disse feltene har vært i produksjon siden 1971, og prosjektene er
således en videreutvikling for å oppnå økt utvinningsgrad fra produserende
felt.
Disse medlemmer mener at dette
viser at det er fortsatt store reserver igjen i de olje- og gassfeltene
som er i drift. En kontinuerlig teknologiutvikling siden de første
olje- og gassreservene ble påvist, har gjort at levetiden er blitt
betydelig lenger, og det er utvunnet betydelig mer olje og gass
fra dagens felt i drift enn opprinnelig antatt. En fortsatt teknologiutvikling, samt
høye olje- og gasspriser, er en forutsetning for at både dagens
bokførte reserver og reserver utover dette kan utvinnes.
Disse medlemmer viser til at
en rekke av de store feltene på norsk sokkel nærmer seg nedstengning.
Tiltak for økt utvinning haster derfor. Alternativt risikerer vi
at store verdier blir liggende i bakken. Disse medlemmer peker på
at det er en betydelig samfunnsøkonomisk gevinst i å øke utvinningsgraden
på norsk sokkel. En økning i utvinningsgraden på bare ett prosentpoeng
kan ha en bruttoverdi på om lag 270 mrd. kroner, dersom vi legger
til grunn en oljepris på USD 70 per fat.
Disse medlemmer har en visjon
om at 2,5 milliarder Sm3 oljeekvivalenter ekstra olje utover dagens
planer skal kunne utvinnes fra eksisterende felt. Ambisjonen er
krevende, men ikke urealistisk, noe som understøttes av Oljedirektoratet
og det regjeringsoppnevnte Utvinningsutvalget (Åm-utvalget), som
har kommet med forslag til en rekke tiltak for økt utvinning. Disse
medlemmer peker på at dersom det lykkes å legge forholdene
til rette for å modne fram volumer i denne størrelsesorden, vil
dette kunne bidra til at petroleumsproduksjonen faller mindre enn
prognosert. Dette er et spørsmål om evne og vilje til å forlenge
den norske olje- og gassalderen.
Disse medlemmer viser til at
det er knyttet store utfordringer til økt utvinningsgrad. Den viktigste
faktoren er å bore flere produksjons- og injeksjonsbrønner. Kostnadene
knyttet til boring har økt kraftig de senere årene. Det henger blant annet
sammen med høye riggrater, samt store kostnader knyttet til å hente
rigger fra andre land til Norge. Det bør derfor etter disse
medlemmers mening iverksettes tiltak som reduserer borekostnadene
og gjør det lettere å flytte og ta i bruk rigger på norsk kontinentalsokkel,
uten at dette svekker sikkerhetsnivået.
Komiteen viser til
at planen for Ekofisk sør omfatter bygging av ny brønnhodeplattform
(2/4 Z), ny havbunnsbasert vanninjeksjonsinnretning (2/4 VB) og
boring av 44 nye brønner, hvorav 35 produksjonsbrønner, 8 vanninjeksjonsbrønner og
1 brønn for deponering av kaks. Den nye 2/4Z plattformen vil kreve
1,8 MW elektrisk kraft, som vi bli dekket inn fra eksisterende produksjonskapasitet. Komiteen har
merket seg at investeringene for Ekofisk sør er beregnet til 27,3 mrd.
2011 kroner, og at nåverdien før skatt er beregnet å være 21,2 mrd.
kroner.
Komiteen trekker frem at realiseringen
av Ekofisk sør forventes å øke utvinningsgraden av olje fra Ekofisk-feltet
fra 49,5 til 52 pst. innenfor nåværende lisensperiode.
Komiteen viser til
at planen for Eldfisk II omfatter bygging av en brønnhode-, prosess-,
og boligplattform, og at det skal bores 42 nye brønner, samt at
prosjektet inneholder omfattende oppgraderinger av eksisterende
plattformer som øker levetiden for disse. Kraftbehovet til den nye plattformen
er 7MW elektrisk kraft, som vil bli dekket av eksisterende kraftproduksjon
på Eldfisk 2/7 E, og eventuelt supplert med kraft gjennom kabelen
som skal legges mellom Ekofisk- og Eldfisk-feltet. Komiteen peker
på at selv om lisensperioden går ut i 2028, er det estimert at feltet
kan produsere fram mot 2050.
Komiteen har merket seg at operatøren
har beregnet investeringene for Eldfisk II prosjektet til 36,6 mrd.
2011-kroner, og at nåverdien før skatt er beregnet til 9,2 mrd.
kroner.
Komiteen understreker at løsningen
for overtrykksbeskyttelse i forbindelse med oppkoblingen av Eldfisk
2/7 S til Eldfisk 2/7 E må avklares, slik at den er tilstrekkelig
robust og i samsvar med regelverkskrav.
Komiteen trekker fram at Eldfisk
II-prosjektet, anslås å øke utvinningsgraden for olje fra 22 pst. til
28,5 pst. innenfor nåværende lisensperiode. Komiteen understreker
at rettighetshaverne skal fremlegge for departementet en vurdering av
utbygging og utvinning av gjenværende ressurser i den nordlige delen
av Eldfisk-feltet (Bravostrukturen) i rimelig tid før de fem siste brønnene
i bravostrukturen skal bores, og senest i innen utløpet av 2016.
Videre skal rettighetshaverne innen utløpet av 2016 levere en vurdering
av vanninjeksjon i Eldfisk øst, og en vurdering av muligheten for
videre utvikling og produksjon fra hodformasjonen i alphastrukturen
på Eldfisk.
Komiteen peker på
at klimaendringene er blant de mest alvorlige utfordringene vi står
ovenfor i dag, og at klimaforliket legger føringene for regjeringens
arbeid med klimapolitikk. Komiteen vil trekke fram
at erfaringene fra de siste 40 år er at det lar seg gjøre å kombinere
strenge miljøkrav med høy lønnsomhet for industrien og høy produksjon
på norsk sokkel. Komiteen peker på at petroleumssektoren
er omfattet av kvotesystemet, og betaler CO2-avgift.
Komiteens flertall,
alle unntatt medlemmet fra Kristelig Folkeparti, viser til at planene
for Ekofisk sør og Eldfisk II til sammen vil gi et økt kraftbehov
i området på 8,8 MW, som i sin helhet dekkes av eksisterende kraftproduksjon
på Ekofisk-feltet. Flertallet viser videre til at
det er avsatt plass på 2/4 Z-plattformen i Ekofisk-området slik
at området kan motta kraft fra land om det blir aktuelt i fremtiden.
Flertallet påpeker at utbygger
og Oljedirektoratet har utredet forsyning av Ekofisk-området med
kraft fra land, og at de beregningene har tatt utgangspunkt i et
behov for 30 MW elektrisk kraft i området. Flertallet peker
på at Oljedirektoratets kostnadsberegninger er lavere enn utbyggers. Flertallet merker
seg at Olje og energidepartementet mener at ingen av løsningene har
et kostnadsnivå i forhold til effekt på utslippene som tilsier at
tiltaket bør gjennomføres nå, men at en framtidig sammenkobling
med en tredjeparts kraftbehov i området kan redusere tiltakskostnadene.
Det er satt av plass på den nye 2/4 Z-plattformen, slik at Ekofisk-området
kan få kraft fra land dersom dette skulle bli en aktuell løsning
i fremtiden.
Komiteen understreker
at elektrifisering er et målrettet tiltak som kan redusere utslippene
av klimagasser fra norsk olje- og gassvirksomhet, og at et kost–nytte-perspektiv
må ligge til grunn også i klimapolitikken.
Komiteens flertall,
alle unntatt medlemmet fra Kristelig Folkeparti, påpeker at rettighetshaverne
skal framlegge en fornyet vurdering av kraft fra land til Ekofisk-området
for Olje- og energidepartementet innen 1. juni 2012. Flertallet er
tilfreds med at diskusjonen om elektrifisering av Ekofisk-området
kan sees i sammenheng med regjeringens klimamelding.
Komiteens medlem fra Kristelig
Folkeparti viser til at oljeselskapenes utgifter til kvotekjøp
og CO2-avgift er omfattet av petroleumsskattsystemet og dermed fradragsberettiget,
med den konsekvens at staten dekker 78 pst. av utgiftene.
Dette medlem viser til at utslippene
fra petroleumsvirksomheten vokste med 92 pst. i perioden 1990 til
2007. Framskrivninger fra Klif viser at utslippene fra virksomheten
som eneste sektor vil fortsette å vokse fram mot 2020. Den eneste
måten å unngå disse utslippene på er ved bruk av kraft fra land.
Dette medlem viser til at operatøren
har vurdert ulike løsninger for kraft fra land, samt modifikasjon
av eksisterende anlegg, i forbindelse med utredning av nye utbyggingsløsninger
for Ekofisk sør og Eldfisk II. Operatøren anslår tiltakskostnadene
for kraft fra land til Ekofisk-området til 3 585 kroner per tonn
CO2 ved en levetid fram til 2049 og en diskonteringsrente på 7 pst.
Operatøren har for dette tilfellet lagt til grunn en delelektrifisering
på kun 30 MW, samt forutsatt at fremtidig kraftbehov for Tor og
Tommeliten er lavt og kan inndekkes av nåværende kraftanlegg.
Dette medlem viser til at Oljedirektoratet
har vurdert ulike løsninger for kraft fra land, hvor en har variert
parametre som elektrifiseringsgrad av Ekofisk og Eldfisk, fremtidig
kraftbehov for produksjon av nye ressurser i området og ulik grad
av samordning og kostnadsbesparelser for Ula. OD egne kostnadsestimater
er lavere enn det operatøren legger til grunn. Tiltakskostnader for
kraft fra land til Ekofisk-området alene (uten samordning med Ula)
er beregnet til 1 878 kroner per tonn CO2.
Dette medlem viser til Oljedirektoratets
vurdering om at en fremtidig utbygging av nordlige Eldfisk, Tor
og Tommeliten Alpha vil øke kraftbehovet i området. Økningen er
avhengig av hvilke konsepter som blir valgt. I tidsperioden fra
2016+ når nye forbrukere kommer inn og kraftturbinene på 2/4 K etter
hvert stenger ned på grunn av levetidsbegrensninger, må nye kraftløsninger
iverksettes for å dekke dette kraftbehovet. Dette medlem mener
dette peker i retning av at det ville vært fornuftig å gjennomføre
elektrifisering nå samtidig med den store ombyggingen som uansett
skal gjennomføres.
Dette medlem viser til at Klimakur
i den sektorielle tiltaksanalysen for petroleumsvirksomheten peker
på Sørlige Nordsjø som det området der elektrifisering har lavest
tiltakskostnad. Denne er beregnet til 1 350 kroner per tonn. Dette
medlem viser til at operatøren kun har vurdert en delelektrifisering
på 30 MW. Dette tilsvarer et kraftforbruk på om lag 0,3 TWh i året.
I Klimakur er det sett på en områdeelektrifisering av Sørlige Nordsjø
som inkluderer Ekofisk (59 MW), Eldfisk (33 MW), Gyda (26 MW) og
Ula (46,5 MW) – til sammen 142 MW (1,2 TWh i året). Dette
medlem viser til at kabelkostnaden er en viktig del av regnestykket,
og forskjellen i utslippsreduksjonspotensialet på 30 og 142 MW er
stort.
Dette medlem viser til Klimakur
2020 hvor tiltak med kostnader helt opp mot 1 500 kroner per tonn
redusert CO2 - altså inkludert elektrifisering av Ekofisk – anses
som nødvendig å gjennomføre for å oppnå målet om nasjonale utslippsreduksjoner. Dette
medlem frykter at konsekvensen av ikke å elektrifisere Ekofisk-området
nå vil være at det må gjennomføres tilsvarende utslippsreduksjoner
innenfor andre sektorer i Norge, eksempelvis transportsektoren,
og at de totale kostnadene for å innfri målsetningene i klimaforliket
blir høyere.